Tai nesamonė, pone.
Kodėl? Kodė aš to nusipelniau?
Kodėl ne kuris nors iš tų vaikinų?
Jie kovėsi kaip ir aš!
Ar tai aš turėčiau pasakyti tavo motinai
Kai jie atsius jai dar vieną sulankstytą Amerikos vėliavą?
Pasakykit jai, kai mane radote
Aš buvau čia su tais broliais kurie man liko.
Ir kad aš niekaip nenusipelniau paliktį jų.
Manau, ji tai supras.
Aš negaliu paliktį šio tilto.
Kokie būs įsakymai?
Seržante, mes peržengėm keistą ribą.
Pasaulis tapo siurrealus.
Akivaizdu, bet klausimas vis dar yra.
Nežinau.
Ką tu manai?
Tu nenori žinoti ką aš manau.
Ne, Maikai, noriu.
Na...
viena mano dalis galvoja, kad vaikis teisus
Ką jis padarė, kad nusipelnytu šito?
Jei jis nori pasilikti, puiku.
Paliekam jį ir einam namo.
Taip.
Bet kita mano dalis galvoja...
kas, jei per stebūklą mes pasiliktumėm
ir iš tiesų ištrauktumėm jį iš čia?
Galbūt vieną dieną mes atsisuksim atgal ir nuspręsim,
kad eilinio Rajano išgelbėjimas buvo vienintelis šaunus darbas
kurį mes sugebėjom padaryti
visoj šitoj šūdinoi betvarkei.
Štai ką aš galvoju, pone.
Kaip jūs sakėt, kapitone,
jei mes tai padarysim...
mes visi užsidirbsim teisę grįžti atgal.
Oh, brolį.
Tai viskas.
Jūs turit du 30-ojo kalibro kulkosvaidžius,
17 granatų,
11 Havkinso minų.
Turit 2 bazukas, bet joms liko 8 šūviai,
ir įvairių smulkių ginklų.
Turėjom 60 minosvaidžių,
bet amunicija jiems pasibaigė.
Neatsispirsim jiems jei jie puls mus tankais.
Ką jie tikrai turėtu padaryti.
Ką jūs galvojate, pone?
Na...
Aš manau jie bandys
kuo greičiau suktis į flangus--
Nebent mes sugebėsim atvilioti juos čia,
tarp šių dviejų pastatų
kur griūvėsiai sudaro kelio susiaurėjimą.
Išvesti juos iš rikiuotes?
Jei galėsim.
Padaryti tą tanką 60 tonų kliūtimi.
Padarom tai, turim šansų kautis iš flangų.
Taip, pone, tai gerai.
Išsklaidysim juos. Neleisim jiem niekui susikoncetruoti.
Atakuosim juos vienas ant vieno taip stipriai kaip tik galim
ir grįšim atgal prie tilto.
Vieną kulkosvaidį ten,
kitą kur nors ten aukštai
šiek tiek apmyžti jiems galvas blogom naujienom.
Tai būtu idėja.
Džeksonai?
Jei mes galėsim, aš norėčiau įkelti tave į tą varpinę.
Taip, pone.
Duosiu tau nedidele kompaniją, jei reikia.
Taip, pone. Kompanija nepamaišytu.
Sakyčiau...
su maždaug 30 kulkų
būtų neblogai.
Parkerį, galimybė padirbėti.
Tai ne pati blogiausia įdėja, kapitone.
Tiesiog viskas priklauso nuo tanko atviliojimo
pagrindiniu keliu iki ten ir jo iškirtimo, teisingai?
Taigi, kaip po velnių jūs planuojate tai padaryti?
Raibenas teisus.
Kaip mūsų gerbiamas kolega iš oro pajėgų pažymėjo,
nieko gero mes čia neturime,
tai kaip mes sustabdysim tanką
jei atvyliosime jį čia?
Duosim jam zuikį vytis.
Prisivilioje galėsime atakuoti tanką.
Taip, bet kuom?
Na, galim išbandytį lipnias bombas.
Lipnias bombas, pone?
Pone, jūs dabar sugalvojote tai?
Ne. Tai yra lauko operacijų instrukcijose.
Galit patikrint, jei norit.
Na, rodos mes jų neturime, pone.
Nebent jūs apšviesite mus.
Na, jūs turite sprogmenų, ar ne?
Kokių TNT ar kompozicija "B"?
Taip, pone, to mes turime daug.
Esu į tą tiltą tiek įmontavęs kompozicijos "B",
kad susprogdinčiau jį du kartus.
Gerai, tu galėtum duoti kažkiek.
Paimat standartinę kareivišką kojinę,
prikemšat ją tiek komp "B" kiek telpą,
paskubomis įstatot įprastą sprogdiklį,
tada visą reikalą padengiat ratų tepalų.
Tokiu būdu, kai jūs mesite ją,
ji turėtu priliptį.
Tai bomba kuri limpa. Lipnioji bomba.
Jei pasiulysite geresnį būdą
iškirsti tanką,
idėmiai klausausi.
Čia geras.
Dabar mes turim atiduoti savo kojnes.
Trauk.
Gerai, išsirenkame ugnies lauką.
Kryžminė ugnis kartu su tuo, iš varpinės.
Čia gerai, galėsiu padengti nuo 12 iki 9 iš čia.
Ramiau!
Turiu!
Štai minos.
Ką galėtumėm padaryti,
tai perkelti priešakinį kulkosvaidį
kuris nėra geroje pozicijoje.
O štai čia...
tai Alamo.
Jei jie nustums mus taip toli,
Pakutinis gyvas žmogus susprogdins tiltą.
Mes turėsim tik 30 sekundžiu delsties,
tegul kiekvienas žino, jei jis bus paskutinis žmogus
jam geriau paskubėti išnešti savo šikną lauk,
arba jis jau nebebus tarp gyvūjų.
Kapitone?
Kur būsiu aš?
Ne toliau nei per dvi pėdas nuo manęs
ir tai neaptariama.
Aš gausiu šiek tiek amunicijos.
Nagi.
- Ei, Aphamai. - Taip.
Paklausyk manęs, gerai?
Taip.
Klausaisi?
- Taip. - Gerai.
Mes persikelsime
ir pulsim atgal kaip pakvaiše kalės vaikai...
štai ten.
Taigi, tu būsi žmogus, kuriuo galima pasitikėti
dėl amunicijos, arba mes būsime negyvi.
Teisingai.
Supranti tai?
- Žmogus, kuriuo galima pasitikėti. - Taip.
Tu tvarkoj?
- Mm? - Taip.
Žinai, kai mus išlaipino Anglijoj,
tiekimo seržantas dalino kartonines dežutes su cigaretėmis,
ir aš sakiau, "Ne, dėkoju. Aš nerukau.
Aš nerukau."
Tai bent situacija, a?
Neįtikėtina.
Štai.
Susimoviau,
be abejonių, teisingai?
Taip, teisingai.
FUBAR.
Oi. Ahem.
Taip, na...
FUBAR.
Bus tikras šou, a?
Jo, gerai.
Atsipalaiduok.
FUBAR
Kas čia dainuoja, pone?
Edita Piaf.
Dėl ko ji tokia nusiminusi?
Jos meilužis paliko ją,
bet ji visur kur benueitu, visur mato jo veidą.
Štai taip.
Netgi pats gyvenimas
man vaizduoja tave.
Kartais aš svajoju,
kad esu tavo rankose.
O apie ką buvo ta dalis? Ji dainavo apie tai ankščiau.
Tai choras.
Choras.
Ir tu lėtai kalbi man į ausį...
ir tu sakai dalykus
nuo kuriu užsimerkia mano akys.
Man tai atrodo nuostabu.
Ah, vėl...
Aphamai, aa...
jei sąžiningai, Man-- man pačiam
sužadinai įdomumą savimi.
Nuostabu.
Ne, tai-- Tu žinai, tai tai tikrai melanholiška daina.
Dainos pradžioje, ji sako,
"Ir vieną dieną, tu paliksi.
Tu paliksi mane, ir, aa...
Nuo tada aš būsiu neviltį.
Aš matau tave per visą dangų. Aš matau tave per visą žemę."
Jėzau, Aphamai, dar tokių dainų kaip šita,
ir vokiečiam nebereikės ateit nušaut manęs.
Aš tiesiog persipjausiu sau riešus.
Žinau, tu keistas paukštis, Aphamai.
Oh.
Na žinot, tai Edita.
Žinot, ką man priminė ta daina?
Ji priminė man ponia Reičel Troubovič
ir ką ji pasakė man
tą dieną kai aš išvykau į pratybas.
Ką, "Neliesk manęs"?
Ne. Ponia Reičel Troubovič
buvo mūsų direktoriaus žmona.
Ji atėjo į mano mamos parduotuvę
pasimatuoti naujų daiktų, gerai?
Ir jos dydis buvo, mažiausiai, 44 dvigubas "E."
Dvigubas "E"?
Tie jos dalykai buvo dideli, supranti?
Jie buvo dideli.
Ne. Ir ji buvo įsitikinus,
kad jos dydis, na, kaip 42 "D," supranti?
Taigi mes persirengimo kambarį.
Ir ji bando susegti tai iš abieju pusiu,
su šilkiniu, trijų juostu
krūtinę palaikančiu liemenuku.
Ir tas grožis,
žinot, jis tiesiog liejosi lauk iš to daikto
Ar jis tikrai įsitempęs?
Ne, ne. Jis gražiai atrodo.
Ir kai ji pamatė mane, ji galėjo pasakyti,
Kad pas mane buvo tokio dydžio, kaip laisvės statula.
Ir ji pasakė man, "Ričiardai, nusiramink."
Ir ji pasakė,
"Kai jūs būsite ten,
jei pamatysi ką nors, kas nuliudins tave,
ar jei būsi išsigandęs,
Aš noriu, kad tu užmerktum akis
ir pagalvotum apie tai.
Supranti?"
Taigi aš pasakiau, "Taip, ponia."
Jūs tvarkoj, pone?
Taip. Aš tiesiog palaikau ritmą.
Tai tiesa, kad jūs buvote mokytoju namuose?
Taip.
Tai kai kas, ko aš niekada negalėjau daryti, suprantat?
Po to kai aš ir mano broliai
elgėmes su savo mokytojais.
Ne, pone.
Pas mane buvo tūkstantis tokių vaikų kaip tu.
Aš negaliu pamatyt savo brolių veidų.
Aš bandau,
ir aš visai negaliu pamatyt jų veidų.
Ar jums kada nors taip buvo?
Tu turi galvoti kontekstu.
Ką tai reiškia?
Na, negalvok tiesiog apie jų veidus.
Galvok apie kąžką konkretaus--
kažką, ką jūs darėte kartu.
Na, kai galvoju apie namus, aš galvoju apie kažką konkretaus.
Galvoju apie hamaką kieme už namo...
savo žmoną, genančia rožių krūmus
su mano senomis darbinėmis pirštinėmis.
Na, vieną naktį,
atėjo du mano broliai
ir pažadino mane vidurį nakties,
jie pasakė, kad turi siurprizą man.
Taigi jie nusivedė mane į daržine, ant aukšto, ir...
ten buvo mano vyriausias brolis Denas...
su Alisa-- Alisa Žardin.
Turiu omenį...
ta mergina atrodė lyg ka tik nėrusi nosimi žemyn
iš bjauraus medžio
ir atsitrenkusi į kiekvieną šaką pakeliui į apačia.
Ir-- Ir Denas buvo užkėlęs jos marškinius.
Taigi jis dirbo su jos liemenėle,
ir jis bandė ją nuimti,
ir staiga Šonas surinka...
"Denai, tu jaunas žmogus!
Nedaryk to!"
Alisa Žardin išgirsta tai,
ji surinka ir pašoka
ji bando išsibrauti iš daržinės,
bet ji vis dar turi tuos marškinius ant galvos.
Ji bėga tiesiai į sieną
ir išjungia pati save.
Denas tiesiog pašėlsta ant mūsų.
Jis-- Jis pradeda artėti prie mūsų,
bet tuo pat metu,
Alisa tenai be sąmonės.
Jis turi prikeltį ją.
Tad jis sučiumpa ją už kojos,
ir velką ją.
Tuo pat metu jis paima kastuvą,
ir artėja prie Šono.
Šonas sako, "Už ką tu bandai man trenkti?
Aš tik tau padariau paslaugą."
Ir tai įsiutina Deną dar labiau.
Jis bando užsimoti tuo daiktu.
Ir pametą kastuvą.
Jis išslystą iš jo delno ir trenkiasi į žibalo lempą.
Ji sprogsta.
Daržinė vos nesudega
dėl tos lempos.
Štai taip. Tai buvo paskutinė naktis--
Tai buvo-- Denas išvyko į pratybas sekančią dieną.
Tai buvo paskutinė naktis kai mes keturiese buvom kartu.
Tai buvo prieš du metus.
Hmm. Och, varge.
Papasakokit man apie savo žmoną
ir tuos rožių krūmus.
Ne.
Ne. Tai aš saugau tik sau.
Priešas iš rytų.
Jis mato du tankus "Tigras", 2 iš jų;
"Panzer" tankai, 2 iš jų;
pėstininkai,
50 plius pamaina.
Išsiskirstyti. Jūs žinote, ką daryti.
Raibenai, užvesk zuikį.
Taip, pone.
Aphamai, susirask priedangą.
Visi pasitikrinat amunicija!
Sėkmės, Raibenai.
Man jos nereikia, Seržante.
Aš gimiau laimingas.
Vienas iš penkių trasuojančių?
Jo, ir jie žymį abu kelius.
Jo? Kodėl tau nepatikrinus pagrindinės vietos,
Aphamai!
Sukrusk!
Kaprale Aphamai?
Taip, pone.
Čia nėra 30-ojo kalibro kulkosvaidžio
šioje pozicijoje.
Arba ponui Melišui
arba ponui Džeksonui varpinėi prireiks to.
Taip, pone.
Aphamai! Džeksonas tvarkoj.
Varyk pas Melišą.
Ten toną pėstininkų, Kapitone.
Tačiau aš nežinau ar jie užkibs ant masalo.
Turi dar to?
Panteros neprarijo masalo.
Pėstininkai juda į kairę.
Pusiaukelį apie 20 kareivių.
Melišai! Hendersonai!
Pakeiskit vietą
Tu! Daryk tai dabar! Uždek!
Tu! Uždek!
30 pėstininkų į dešinę!
Nusigaukit ten, raskit skyle, ir sustabdykit juos!
Pakeiskit vietą!
Aphamai!
Švaru!
Fricai!
Dešinysis flangas!
Pasilenkt!
Aphamai! Aphamai!
30 kalib! Skubiai!
Ir surask kapitoną! Šis flangas žlunga!
Išsisklaidyti! Jis vis dar kovingas!
Ne, ne, Rajanai, žemyn! Žemyn!
Rajanai!
Rajanai.
Nulipk nuo manęs!
Tu tvarkoj?
Nulipk nuo manęs!
Aš tvarkoj taip pat, Kapitone. Ačiu.
Gerai, abi pusės!
Ant borto! Granatą ten!
Granatą!
20 mil!
Zenitins pabūklas, 20 milimetrų. Nuimkit jį!
Stambaus kalibro priedangoje žemiau!
Aš neturėjau šūvio!
Replės juda, Parkerį!
Taikiniai 8 valanda žemyn!
Šūdas!
Dieve suteik man stiprybės.
Nagi! Pakeisti poziciją!
Nagi!
Priedanga, Aphamai! Priedanga!
Priedanga!
Man baigės 30 kalibras.
Palaiminta viešpačio, mano stiprybė,
kuri moko mano rankas karo
ir mano pirštus kautis.
Mano dorybė ir mano tvirtovė...
mano aukštajį bokštą ir mano Išvaduotoją.
Mano skydas
ir Jis Kuriame mano tikėjimas.
Štai ir tu, mažiuk.
Parkerį, žemyn!
Kapitone, ta 20 milimetrų žudo mus.
Mes turim pabandytį ją kaip nors pulti.
Na, leiskit man susikaupti svarbiausiam šūviui.
Aphamai!
Šūdas.
Aphamai!
Aphamai, amuniciją, po velnių!
Aš užkimštas!
Turi kiek nors 30 kal?
Baigės.
Šūdas.
Aphamai?
Aphamai!
Raibenai!
Baigėsi!
Man reikia dar vienos apkabos!
Kas nors turi apkabą?
Dieve!
Tu kvailas...
Stok. Stok. Paklausyk manęs!
Stok! Stok!
Ne! D-D-D-D--
Kalės-- Kalės vaikas!
Kalės vaikas!
Man baigės.
Tie 60 kulku.
Mes galim panaudoti jas be tūbelių.
Kaip?
Šie sprogdikliai, jie uždelsto veikimo,
paimk!
Judam į Alamo.
Alamo! Alamo!
Mes pasirūpinsim tuo! Atsitrauk!
Būsi už mūsų!
Vėl prie reikalų!
Keičiam poziciją.
Raibenai.
Perkrauk.
Gerai, varom.
Mes sprogdinam tiltą!
Atsitraukit! Išvalykit tiltą!
Seržante!
Maikai, tu tvarkoj?
Tiesiog vėjas perputė.
Mes nešdinames iš čia!
Į priedangą! Sprogdinsim tiltą!
Nagi, nagi!
Tigras važiuoja! Važiuoja per tiltą!
Kapitone, iš galo!
Nagi, kapitone, judėkit!
Maikai.
Maikai!
Kapitone.
Kapitone, kur po velnių jūs einate?
Kapitone, grįžkit!
Aphamai.
Laikykites, Kapitone.
Pirmas būrys paskui mane.
Vairuotojai, tęskit judėjimą.
Pažiurėkit ar mes galim juos atkirsti.
Išvalyti susikirtimo liniją!
Mediką!
Ar yra medikas?
Tai tankų naikintojai, pone-- P-51ieji.
Angelai ant mūsų pečių.
Ką, pone?
Džeimsai...
užsitarnauk tai.
Užsitarnauk tai.
Generolas Maršalas: Mano brangioji ponia Rajan,
su didžiausiu džiaugsmu
pranešu jums, kad jūsų sūnus
Eilinis Džeimsas Rajanas,
yra sveikas ir šiuo momentu
yra pakeliui namo iš Europos mūšių laukų.
Pranešimuose iš fronto pažymima kad Rajanas atliko savo pareigą
su didžiule drąsa ir ir nepalaužiamu atsidavimu
net po to, kai jam buvo pranešta apie trągišką netektį
kurią iškentėjo jūsų šeima šiame didingame žygije
kad išvaduotu pasaulį nuo tironijos ir priespaudos.
Aš su didžiuliu džiaugsmu prisijungiu prie karo ministro,
prie Jungtimių Valstiju armijos vyrų ir moterų,
ir piliečių didingos tautos
linkėdamas jums geros sveikatos ir ilgų laimingų metų
jums su Džeimsu.
Niekas,
net jūsų sūnaus sugrįžimas
negali kompensuoti jums
ar tūkstančiams kitų Amerikiečių šeimų
kurie išgyveno didžiules netektis šiame tragiškame kare.
Ir galbūt aš pasidalinsiu su jumis žodžiais
kurie nepalieka manęs
per ilgas, tamsias naktis
pavojaus, netekties ir širdies skausmo.
Cituoju,
"Aš meldžiuosi mūsų dangaus tėvui
kuris galbūt palengvins jūsų netekties kančią
ir paliks jums tik brangią atminti
mylimu ir prarastų
ir jūs turėtumėte iškilmingai didžiuotis
padėjus tokia brangią auką
ant laisvės altoriaus.
Abraomas Linkonas."
Itin nuoširdžiai ir pagarbiai,
Generolas Džordžas C. Maršalas, Vyriausias kadrų vadas.
Mano šeima šiandien su manimi.
Jie norėjo ateiti su manimi.
Jei sąžiningai,
Aš-- Aš nebuvau tikras kaip aš jausiuos
sugrįždamas čia.
Kiekvieną dieną galvoju, ką tu man pasakei
tą dieną ant tilto.
Ir aš bandžiau pragyventi savo gyvenimą
kaip galima tinkamiau.
Aš tikiuosi, kad to buvo pakankamai.
Aš tikiuosi to, bent jau tavo akyse...
kad uždirbau tai ką jūs visi
padarėt dėl manęs.
Džeimsai.
"Kapitonas Džonas H. Mileris."
Pasakyk man, kad aš nugyvenau dorą gyvenimą.
Ką?
Pasakyk man, kad aš geras žmogus.
Tai tiesa.
Išvertė: ADV (AI.ST.76)